Stai puțin.
Aici m-am pierdut ieri.
Ador puzzle-urile. Mi-au plăcut de când eram mică.
Nu, încă n-a sosit cadoul vostru.
Ce e cadoul ăsta ?
Mi-ai mai spus că o să știu când o să-l văd.
Când o să-l văd ?
Da, mamă, sunt încă la lucru.
Am toate cazurile vechi, plus pacienți noi.
Nu prea am timp de cercetare.
Da, mi-am făcut prieteni.
Cum îi cheamă ?
Recordul meu la rebusul de vineri din New York Times
e de 11 minute... când aveam 13 ani.
Încă mă străduiesc să-l depășesc.
De ce trebuie să-mi fac prieteni ? Am venit să conduc o secție.
A sunat a lăudăroșenie. Odată ce mă apuc de un puzzle,
nu mă las până nu-l rezolv.
Nu, încă n-am vorbit cu ea.
Nu cred c-o să vorbesc.
M-am descurcat și fără soră. N-am nevoie de una acum.
Cel puțin nu de asta.
Eram curioasă. Am întors piatra,
am văzut ce e sub ea și o s-o pun la loc.
A fost o prostie să mă uit ce e sub piatră.
Nu, dar n-am nevoie de răspunsuri despre mama mea biologică.
Am familie. Am cea mai bună familie pe care puteam s-o doresc.
Vă am pe voi.
Nu mai plânge, tată.
Nu vin acasă. Mamă, spune-i că nu vin acasă.
Vă iubesc. Trebuie să plec.
Cred că am făcut Medicina datorită puzzle-urilor.
Despre asta e vorba în medicină. Aduni toate informațiile...
- De cât timp e așa ? - Mai puțin de un minut.
A făcut bradicardie și a intrat în asistolă.
Am început resuscitarea.
...evaluezi situația...
Nu merge așa. Lasă-mă pe mine !
...te concentrezi...
Fir-ar, o să-i rup coastele!
Îmi pare rău, Marjorie ! Rezistă.
Fibrilație ventriculară. Padele, te rog. Încarcă la 100.
- Încărcat. - La o parte.
Încarcă la 200.
- Încarc. - La o parte.
...și rezolvi puzzle-ul.
Vă mulțumesc !
Oamenii sunt niște puzzle-uri mai grele.
Nu există o rezolvare corectă.
- Nu, mulțumesc, merg jos. - Și eu.
Și nu ai niciodată toate informațiile.
Pe scări. E bine pentru sănătate.
Lucrați aici amândouă. Nu poți s-o eviți la nesfârșit.
Am venit aici să muncesc și asta o să fac.
Când va trebui să lucrez cu dr Grey, voi lucra.
Nu cred c-ai venit doar să lucrezi.
Putem să ne întoarcem la perioada în care nu-ți spusesem nimic ?
Putem fi simpli colegi. Se poate, te rog ?
Numărul 32 vertical e "rustic". Mi-a luat o veșnicie să-l aflu.
Când ai de gând să vorbești cu Lebackes ?
Întâi să-mi recapăt postul.
- Dr Willis ? - Numirea în consiliu era un fleac.
- Dar acum concurez pentru loc. - Dr Willis.
Lebackes o să înțeleagă, dar să găsesc momentul potrivit.
- Dr Willis ! - Cred că vorbește cu tine.
Bună !
Cred că azi ești cu mine. Ești gata pentru vizită ?
Da. Dar mă cheamă Wilson, nu Willis.
Doamne, scuză-mă !
- Nu-i nimic. - Care-i primul ?
- Jo. Josephine. - Nu prenumele.
Cine e primul pacient ?
Da... Dr Bailey are nevoie de un consult.
Dr Bailey !
El e Robbie McCutcheon, 22 de ani.
Fără probleme cardiace în trecut.
Robbie încearcă să elimine o piatră destul de mare la rinichi.
Bună, Robbie ! Sunt dr Pierce.
Rezistă, Robbie !
E programat pentru o nefrolitotomie percutană pentru înlăturarea pietrei.
- E prea mare ca să iasă singură ? - Am născut o dată.
Prefer să mai nasc de patru ori decât să fac ce face el.
- Rezistă, Robbie ! - Rezistă, Robbie !
Robbie are reprize constante de tahicardie ventriculară.
Dr Bailey a cerut analize complete și EKG.
Robbie, te doare doar stomacul ?
- Sau te doare și în piept ? - În piept.
Dați-i 80 mg de sotalol intravenos și șase de morfină.
Robbie, vreau să respiri adânc.
- Doare ! - Știu.
Are tahicardie ventriculară prin reintrare cu bloc de ramură.
Riscă să facă un infarct miocardic ?
Respiră, Robbie !
Relaxează-te.
E bine.
Ritmul sinusal e normal.
Nu poate suporta nici o intervenție minoră.
Trebuie amânată până fac investigații complete.
Are nevoie de ecografie. Cine urmează ?
- Rita, Eric ! V-ați acomodat ? - Aproape.
- Zi-i, Milton ! - Wilson.
Scuză-mă.
Rita Choudry, 35 de ani, gravidă în 33 de săptămâni.
Saturația de oxigen e scăzută și trebuie să stea la pat.
Pentru totdeauna. Chiar trebuie să stau aici până se naște copilul ?
- Da, trebuie. Spune-mi de ce. - Rita suferă de anomalia Ebstein,
care e o malformație congenitală a valvei tricuspide.
Scuzați-mă, dr Pierce.
- Putem intra și noi ? - Sigur. Și dv aveți un pacient aici.
Fetița Choudry se naște peste șase săptămâni.
Suferă de cord trilocular
și are nevoie de operație imediat după naștere
și, până atunci, de monitorizare fetală. De aceea am internat-o pe mama ei.
Și pentru că...
Pentru că efortul fizic de la naștere ar putea să-mi facă inima să cedeze.
Trebuie să cunoașteți riscurile.
Riscul e ca nașterea copilului să mă omoare.
Nu mai repetați. Am auzit și refuz să cred. Așa e, iubitule ?
Da.
Acomodați-vă și relaxați-vă.
O să ne vedeți foarte des.
- Șansele ei sunt atât de mici ? - Există posibilitatea
să moară la nașterea copilului. A fost sfătuită să nu-l facă.
- Și de ce ați luat cazul ? - Pentru că s-a hotărât să-l facă.
Și șansele mele sunt mai mari decât ale ei.
- A fost o lăudăroșenie. - Nu, a fost tare !
Ce urmează ?
Marjorie Reed, 88 de ani, cancer pulmonar microcelular.
- Are metastaze la ficat. - Cum vă simțiți, Marjorie ?
Spune că o doare stomacul, dar cred că-i e mai bine datorită dv.
Vă mulțumesc din nou ! Mamă ! Mă duc să iau un ceai !
Vin imediat !
Ne-ați speriat azi-dimineață. Să nu ne mai speriați, da ?
Dacă se întâmplă din nou, vreau să mor.
Vă rog, lăsați-mă să mor.
ANATOMIA LUI GREY Sezonul 11 Episodul 2
Traducerea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB Comentarii pe www.tvblog.ro
Marjorie, știți unde sunteți ?
- Știți... - Credeți...
Mă întrebați dacă mi-am pierdut mințile ?
N-aș spune...
Da.
Am trăit 88 de ani, din care 65 cu soțul meu.
Mai mulți cu el decât fără el.
Am predat limba engleză în Japonia.
În Japonia e ca aici.
Atât de multă verdeață.
Am predat engleza.
Am spus asta ?
Da, ați spus.
Acum stau în salonul ăsta urât,
cu aparatele astea urâte și sunt singură.
Și mă doare tot timpul.
Medicamentele pe care mi le dați mă fac să uit.
Îmi uit viața.
Viața mea a fost frumoasă.
Merit un sfârșit mai bun.
Puteți semna niște formulare.
N-o să mă lase Jeannie.
N-o să-și ierte niciodată dacă nu face tot ce-i stă în putere.
Draga de ea e speriată.
Așa a fost întotdeauna.
Nu știu de ce e așa.
Nu mi-am pierdut mințile.
Când vine timpul meu, trebuie să mor amintindu-mi viața.
Nu-i așa ?
Nu înțeleg. Nu putem s-o ocolim pe fiică ?
Are putere legală, iar mama nu vrea s-o facă.
Dacă nu semnează că refuză resuscitarea, noi suntem obligați să...
Să facem tot ce putem ca s-o salvăm.
Chiar dacă era s-o omor azi-dimineață încercând s-o salvez.
- Atunci vorbiți cu fiica. - E ceva mai dificil.
E mai bine, da ? Pare că se simte mai bine.
Jeannie, mă tem că nu e mai bine.
Cancerul mamei dv a avansat și nimic n-o poate trata sau vindeca.
- A supraviețuit azi-dimineață și... - Are dureri foarte mari
și procesul resuscitării e foarte greu pentru ea.
- Dacă se întâmplă din nou... - Despre ce vorbește ?
Mă tem că e doar o chestiune de timp, iar mama dv merită...
Adică s-o las să moară ? Nu ! Sunteți medicul ei !
Faceți tot ce trebuie ca s-o țineți în viață.
S-o salvați. Da ?
Sunteți doctorii ei.
Bineînțeles.
Nu vorbești cu un pacient decât dacă îți spun eu, e clar ?
- Încercam doar să ajut. - Nu dai sfaturi familiei
despre îngrijirea pacientului. E clar ?
- Am înțeles. - Ai făcut femeia să creadă
c-o împingem pe mama ei spre moarte.
Am înțeles. Îmi pare rău.
Bine.
- Am vrut doar să tun și să fulger. - Ce să faceți ?
Când ești drăguță, tânără sau frumoasă,
oamenii nu te iau în serios.
Trebuie să-i ajuți să înțeleagă cu cine au de-a face.
Trebuie să tuni și să fulgeri.
Dacă n-ai făcut-o, s-o faci. Ești foarte drăguță. Cine urmează ?
A venit ecocardiografia lui Robbie McCutcheon.
E foarte nasol.
- Ce e nasol ? - Are cardiomiopatie dilatativă.
Chemați anestezistul înainte să-l operați.
Rezistă !
Va trebui s-o facem înainte ca băiatul
să-și bage un creion prin... orificiu.
Aș vrea să-i fac lui Robbie secvențierea exomului.
Din curiozitate.
Vrei să afli dacă e genetică cardiomiopatia lui ?
- E un mic proiect al meu. - Pot să fac eu analiza.
- Aveți laborator genetic aici ? - Aveam. Consiliul a votat...
Avem încă, iar cheile sunt la mine. Dacă cei din consiliu au o problemă,
să vină la mine și le spun eu în ce orificiu să și-o bage !
A tunat și a fulgerat sau am enervat-o noi ?
Dr Bailey nu trebuie să facă nimic. Ea e tunetul și fulgerul.
Consiliul a votat închiderea laboratorului genetic,
apoi i-au promis un loc în consiliu, dar probabil că o să-l ia altcineva.
Are dreptul să fie supărată.
- Sunt două fețe ale fiecărei... - Cine urmează ?
Rita Choudry se plânge de dureri de spate.
- Cine e dr Karev ? - De ce ?
Mă cheamă să examinez pe cineva.
E cel care va ocupa locul dr Bailey în consiliu.
M-ați văzut vorbind cu el azi-dimineață.
Lucrează într-o clinică privată, dar va fi numit în consiliu,
așa că se întoarce.
Bine. Întâi Rita, apoi dr Karev.
M-a durut spatele de multe ori
în timpul sarcinii, dar acum e altceva.
E mai sus și e ca o arsură.
Bine, Rita.
Doctor...
Wilson.
Scuze. E foarte ciudat. De obicei țin minte numele.
- Zău ? - Dr Wilson vă va face o tomografie.
E ceva în neregulă ?
Nu neapărat.
Durerea de spate poate însemna multe lucruri.
Poate însemna pur și simplu că sunteți gravidă.
Copilul a avut hipoxie persistentă și uneori presiune venoasă centrală.
Îi verifici funcția cardiacă ?
- Aruncăm o privire. - Cine ești ?
- Cum se face că nu ne-am întâlnit ? - Sunt aici de mai puțin de o lună.
Sunt Maggie Pierce, noua șefă de la Cardiologie.
- Să nu-ți fie frică să dansezi, Maggie. - Nu mi-e frică, dar n-o să dansez.
Sunt niște oameni grozavi aici. Foarte amuzanți.
Nu-i așa, Karev ?
- Karev a lucrat aici. - Știu.
Și aud că trebuie să te felicit. Pentru numirea în consiliu.
- Ce anume ? - Nimic.
Am spus că trebuie să te felicit !
Am auzit că ai fost numit în consiliul de conducere.
Nu e chiar...
Opriți muzica !
Vrei să-mi spui ceva ?
Voiam să-ți spun la momentul potrivit.
Îți dai demisia de la cabinetul meu ?
- Nu, tocmai mi s-a oferit... - Îți dai demisia de la cabinet ?
S-ar putea.
Te-am ales pe tine !
Te-am ales pe tine să lucrezi la primul cabinet din țară
specializat în malformații anorectale,
- și tu accepți alt post fără să-mi spui ? - Voiam să vorbesc...
N-o să-ți dai demisia de la cabinetul meu.
Te concediez de la cabinetul meu.
Nu văd nicio problemă cardiacă, așa...
și o să spun în gura mare cât de neloial mi-ai fost, amice.
O să am grijă să știe toată lumea
că pe cât ești de prost, pe atât ești și de fals.
Eu o să plec.
- Watson. - Nu așa mă cheamă.
Ai fost o indiscretă și o proastă și nu mai am nevoie de serviciile tale.
- Poftim ? - Karev e prietenul tău, nu-i așa ?
Am fost...
Da, este. M-am prins.
Abia m-ai cunoscut și ți ai crezut că e cazul
să-mi dai informații confidențiale
despre cariera prietenului tău
uitând să-mi spui că sunt confidențiale,
așa că tocmai le-am folosit ca să fac conversație.
Și acum nu mai e nevoie să-ți învăț numele
pentru că nu mai lucrezi cu mine.
Așa faceți când tunați și fulgerați ?
Nu, nu. Așa fac eu când sunt călcată pe bătături.
Pentru că nu pot să am încredere în tine.
Du-te și fă schimb cu un rezident în care pot să am încredere.
Și să știi că prietenul tău tocmai a fost concediat din cauza ta.
Dr Pierce, ați cerut tot dosarul medical făcut de dr Yang familiei McNeil ?
Da. Eu l-am operat pe Link McNeil în ziua în care a plecat Yang.
Știu. Mă întrebam doar de ce vreți să vedeți istoricul medical al familiei.
Când sunt trei copii cu cardiomiopatie într-o singură familie ?
Mă râcâie că n-a aflat nimeni cauza.
Da, și pe noi ne-a râcâit.
Dr Yang a făcut toate analizele posibile,
inclusiv un test genetic complet.
Chiar credeți că ați putea găsi ceva ce ea nu a reușit ?
Credeți că e imposibil ?
Cred că, în cele mai multe cazuri, această boală este idiopatică,
și cauza ei rămâne un mister.
Cred că familia McNeils a avut un an de coșmar.
Dacă nu o să le spuneți ceva nou,
o să-și facă speranțe în van.
Cred că ar trebui să-i lăsăm în pace să-și revină.
Da, domnule.
Mulțumesc.
Bună !
- Bună ! - Cine ești tu ?
Zola, scumpo. Vino încoace.
Vino și stai jos aici. Dr Pierce, nu ?
Dr Shepherd. Mă bucur să vă cunosc.
- Bună ! - Ai cunoscut-o pe dr Grey.
- Da. Bună ! - Ne-am cunoscut.
Ea cine e ?
E fetița noastră, Zola.
Bună, Zola ! Eu sunt Maggie.
Am auzit că o să fiți conducătorul proiectului de mapare a creierului
de la Institutul Național de Sănătate. E foarte interesant.
Ba nu.
Îmi pare rău. Am fost informată greșit.
Îmi ies toate de minune azi.
Avem doi copii. Casa lor e aici.
E de neconceput pentru mine să stau departe de familia mea.
Vă înțeleg perfect.
Familia mea a rămas la Boston. E foarte greu să fii departe de casă.
Nu cumva ți se răcește mâncarea ?
Vrei să stai cu noi ?
Trebuie să vorbesc cu dr Webber.
Îmi pare bine că v-am cunoscut pe amândoi.
Marele secret e motivul pentru care ai ajuns să te duci la întâlnire.
Pot să stau cu voi ?
Amelia Shepherd, ai cunoscut-o pe dr Maggie Pierce ?
Ce ciudat, ești al doilea dr Shepherd cu care fac cunoștință azi.
Derek e fratele meu.
Mă scuzați că întreb, dar toți cei din încăperea asta sunt înrudiți ?
Vă las singuri. Încântată de cunoștință.
Meredith Grey are o fiică adoptivă.
Știu.
Eu nu știam.
Zola a fost internată aici, în spital,
prin programul de schimb de experiență cu Africa.
Avea spina bifida. Iar ei au adoptat-o.
Vă rog, nu-mi mai spuneți.
- Poftim ? - E mai ușor
când e doar o nesuferită prost crescută
pe care nu vreau să o cunosc, dar devine tot mai...
A adoptat o fetiță africană orfană care avea nevoie de o operație.
E enervant.
Să vorbesc cu ea ? Ce părere aveți ? Sincer.
Eu sunt de părere că e mai bună decât te-ai aștepta.
Dar cred că atunci ți se oferă mai mult decât te așteptai
de obicei ajungi să te bucuri de ce-ai primit.
Te uiți insistent.
Ce ciudat !
Ea a adoptat un copil, mama ei a abandonat unul.
Nu știți cumva despre ce a fost vorba atunci ?
N-am știut nimic despre asta.
Dar știu sigur un lucru...
după tot ce știu despre Ellis,
atunci când te-a abandonat a luat cea mai grea hotărâre din viața ei.
Cât de bine ați cunoscut-o ?
Dr Pierce, vești proaste.
- Nu mai lucrezi cu mine. - Știu, dar uitați-vă, totuși.
O, Doamne ! Trebuie să dau de dr Robbins mai întâi.
- Mă duc să vorbesc cu ei. - Bine.
Comisia de specializare vrea un răspuns în seara asta ?
- Scuze, dr Robbins ? - O clipă.
Mă mir că te miră asta.
Se potrivește perfect ca o continuare a ceea ce fac deja.
Mă mir pentru că a apărut din senin.
Ba nu, mă gândeam la asta de ceva vreme.
Am nevoie de ceva nou.
O să avem încă un copil. Asta nu-i ceva nou ?
Asta e altceva. N-are nimic de-a face cu asta.
Ba are. Eu am proiectul de cercetare.
Dacă tu o să fii la serviciu și în programul de specializare,
cum o să avem timp pentru încă un copil ? Cum ?
Știi ceva ? Încă nu am spus da.
Dar o s-o faci.
Încă nu m-am hotărât.
Eu credeam că te-ai hotărât.
Credeam că facem un copil.
- Îmi pare rău. - Pentru ce ?
N-am tras cu urechea.
Ești drăguță, dar minți de stingi.
- Cum merge ? - Nu-i bine.
Ai o disecție aortică.
Peretele interior al aortei are o spărtură,
iar presiunea fluxului sanguin o lărgește.
Dumnezeule, știam eu.
Și copilul ?
Trebuie să scoatem copilul.
Un obstetrician o să-ți facă o cezariană de urgență,
iar apoi dr Pierce o să se ocupe de aortă.
Dar nu e prea mică ? Va suporta operația ?
Nu avem de ales.
Dacă nu te operăm, o să mori.
Aveți grijă de copilul meu...
Rita, te rog ! Te rog, nu mai vorbi despre copil !
Ți-am spus să nu faci asta ! Știam că o să se întâmple așa ceva !
- Eric ? - Eric !
Ieșiți afară, vă rog.
O să le spun că venim.
Da ?
Edwards, Whitton, pregătiți-o pentru deplasare.
Știu că e ceva înspăimântător, dar asta se întâmplă acum.
Și singurul lucru de care are nevoie acum este sprijinul dv.
Nu mai pot rezista. Nu pot s-o mai văd cum se omoară singură !
Nu vrea să piardă copilul.
Deja ne-am pierdut copilul.
Acum cinci ani. Madeleine. Avea doi ani.
Mergeau pe trotuar.
Maddie voia să alerge.
Rita i-a dat drumul ca să poată alerga.
Maddie s-a împiedicat, s-a lovit la cap și a murit.
La patru pași de mama ei.
A fost o întâmplare stupidă.
Dar Rita e convinsă
că este din cauza ei, că nu a ținut-o de mână.
Îmi pare rău.
Iar când Rita a fost diagnosticată,
nu am crezut că vom mai avea alt copil.
Știam ce va însemna asta pentru inima ei.
Iar când a rămas însărcinată, a fost un accident.
Și am implorat-o.
Am implorat-o să nu păstreze copilul, dar ea...
Nu a vrut să renunțe.
Da, și acum o să le pierd pe amândouă.
Eric, nimeni nu-și dorește asta, cu atât mai puțin Rita.
A luat o decizie dificilă pentru binele copilului.
Trebuie să avem și noi încrederea pe care o are și ea.
Sunt gata să ne primească.
O să facem tot ce ne stă în putință, da ?
Ce părere ai ?
Mi-aș fi dorit să-l țină puțin mai mult în ea.
Tu cum ești ?
Mi-aș fi dorit să fiu oriunde altundeva.
Baftă.
Și ție.
Ce face bebelușul ?
Bebelușul este cianotic și apneic. Dr Robbins ?
Să începem treaba la Rita.
Trebuie să eliberăm căile respiratorii ale bebelușului.
După ce o facem să respire o ducem în sala de operație.
Ești gata ?
Da.
Gata, respiră. Poate fi mutată.
- Robbins, ține-mă la curent. - O să te țin.
Bisturiu.
Grefă de Dacron și fir de prolen 4-0, te rog.
La naiba. La naiba. Se sfâșie.
Compresă.
Când terminăm aici, vreau să ții minte că nu mai ești...
În serviciul dumneavoastră. Știu.
Dacă vreți să plec acum, o să plec acum.
Altă compresă.
Bun. Să vedem dacă inima asta pornește.
Padele interne, te rog.
Vreo veste de la Robbins ? Ce face bebelușul ?
Dr Robbins nu poate vorbi.
Asta nu e de bine.
Bine, încarcă la 10, te rog.
Toată lumea, țineți degetele încrucișate, rugați-vă, faceți orice știți.
Și... la o parte.
Din nou ?
Așteaptă.
Avem ritm sinusal.
Vă mulțumesc tuturor.
Trebuie să văd ce face bebelușul. Poți să închizi ?
- Pot să închid ? - Ești rezidentă în anul trei.
Poți să închizi o sternotomie mediană ?
- Pot să am încredere în tine ? - Da.
Da, cu siguranță.
E în stop cardiac.
Aspiră. Nu văd câmpul.
Haide. Haide.
- Ce s-a întâmplat ? - O pierd.
Există o soluție. O s-o găsim. Zi-mi care e problema.
Îi hobanam artera pulmonară și s-au perforat vasele.
Bine, nu poți să faci un șunt sistemico-pulmonar ?
Nu are rost. Sunt ambele prea mici...
ca să suporte presiunea pulmonară.
Nu vasele de sânge sunt problema. Este altceva.
Este ventriculul. Pot să fac o septare.
- Să îi separ ventriculul sănătos... - În două ventricule.
Septarea are o rată de mortalitate destul de ridicată.
Da, dar șansele sale imediate de supraviețuire sunt zero.
- Așa că e oricum mai bine. - Este mai bine. Să pornim bypass-ul.
Dă-i heparină și adu-mi ochelarii cu lupe.
Biroul asistentelor.
Ce mai face Rita Choudry ?
Bine. Am închis-o fără probleme. Este la recuperare postoperatorie.
Puteți să verificați.
- Ce face bebelușul ? - Situația e complicată.
Mă duc la camera de gardă pentru un consult.
- Vin cu dumneavoastră. - Poți să te duci acasă.
- Nu mai ești în serviciul meu. - Voiam să vorbim despre asta.
- Ia te uită, e dr Gură Spartă. - Dr Karev, îmi pare rău...
Data viitoare, mai bine nu deschizi gura
- dacă nu știi despre ce e vorba. - Este vina mea.
Am trimis-o fără să îi spun tot. Ar trebui să fii supărat pe mine.
Bine atunci, acum sunt supărat pe tine.
Îmi pare rău. Nu știam că o să zică ceva.
Dar de ce a trebuit să-i spui ?
- Alex, i-am spus... - Acum am rămas fără serviciu.
Dr Shepherd, am fost chemată pentru un consult de cardiologie.
Dv m-ați chemat sau celălalt dr Shepherd ?
- Te iubesc. - Mulțumesc.
Îmi pare rău... nimeni nu s-a referit vreodată la fratele meu
drept celălalt dr Shepherd. E minunat. Eu te-am chemat.
Aici.
Ea e Tracey, 20 și ceva de ani, cu un posibil atac ischemic minor.
Atac cerebral ? I-am provocat un atac ?
În urma activității sexuale.
Tracey, poți să-mi strângi degetele ?
Cât poți de tare. E bine. Mă ocup de tine.
- Liniște-te. - Alte detalii ?
Nu avem un nume de familie.
Ne-am întâlnit prima oară acum o oră la sală.
Am mers la mine.
Ce e ? Mergea bine.
Ca pe roate.
Scuze că te întreb, dar activitatea asta a fost ceva mai în forță ?
A fost foarte bine. La un moment dat, ajunsesem...
- Atât am nevoie. - Iar apoi s-a terminat.
Și a făcut faza asta ciudată.
Poți să faci atac cerebral de la sex ?
Foarte rar.
Așadar, a fost de la... mine ?
Ce răspuns vrei să primești ?
Ți-a spus dacă lua anticoncepționale ?
Am folosit un prezervativ. Nu sunt idiot.
Caut potențiale surse de risc de atac ischemic.
Anticoncepționalele sporesc riscul formării de cheaguri de sânge.
Nu avea acte la ea ?
Nu, nu i-am găsit geanta.
Tracey, poți să ne spui numele tău de familie ?
Re...
Regger ? Roger ?
Am încercat și eu vreo 10 minute.
Era la sală. Avea căști ?
Da. Ăsta e al ei.
A trebuit să se înregistreze ca să pună muzica pe el.
Ia-i numărul de înregistrare, sună la firma aia,
obține un nume și află-i istoricul medical.
- Așa fac. - Bine gândit, Sherlock.
Pregătesc un ecograf și niște radiografii toracice.
Da, și până atunci, să-i facem o tomografie la cap
și un doppler bilateral al carotidei.
Ce naiba face ?
Marjorie era hipotensivă. Grey era pe aici
și a decis să-i punem un cateter central pentru a-i administra vasopresoare.
Dr Pierce, dr Bailey mi-a spus
că ai cerut o secvențiere de exom pentru pacienta ei.
M-au prins. Și am dat vina pe tine. Scuze.
Da, programul de cercetare efectuat de dr Bailey asupra genomului
- a fost oprit. - Da, am auzit de asta.
Și trebuie să mărturisesc că mi se pare o idee proastă.
Maparea genomului e ca și cum te-ai uita la răspunsurile de la sfârșitul manualului.
Este cheia rezolvării unei multitudini de probleme medicale.
Oprirea acelui program
e o mare prostie din partea consiliului.
- L-ați cunoscut pe dr Avery ? - Chirurgie plastică, nu ?
Dr Avery este și un membru cu drept de vot în consiliului.
Desigur.
Da, îmi place de ea.
I-ai pus un cateter central pacientei mele fără să îmi spui.
Nu mai era timp.
Ar fi fost timp să trimiți o asistentă să-mi spună.
Lucrurile nu stau așa la noi, Pierce.
Nu am nevoie de permisiunea ta ca să îi salvez viața.
Are dreptate, dr Pierce.
Fir-ar să fie !
Înțeleg că sunt nou venită aici.
Înțeleg că nu mă cunoști,
dar vreau să asculți ce îți spun.
Fie că îți place, fie că nu, eu sunt șefa secției de chirurgie cardiotoracică.
Nici măcar nu te uiți la mine când vorbesc cu tine.
Dr Margaret Pierce ?
Suntem atât de convinși, că o spunem oricui
suntem siguri
că o să fii un șef de chirurgie cardiotoracică minunat
Maggie, suntem convinși,
ești chirurgul nostru preferat
și îți trimitem cele mai bune urări din partea
E un cadou.
- acestui sturion uriaș cântător. - De la părinții mei.
Te iubim, Maggie !
A fost... Nu, a fost foarte amuzant !
Toate lumea a zis că e amuzant.
Dar nu era chiar momentul potrivit.
A fost nemaipomenit de siropos și mi-a plăcut grozav.
A fost perfect. Mulțumesc.
Nu e nimic, doar...
Mi-e dor de voi.
Nu, nu s-a întâmplat nimic, mamă...
E posibil să fi făcut o greșeală că am venit aici.
Simt că nu pot să fiu eu însămi.
Tată, te rog să nu plângi.
Trebuie să plec.
Tracey își revine.
A avut noroc... un atac minor.
Îi revin răspunsurile nervoase, nu sunt semne de sechele
- dar tot nu știm... - Care a fost cauza, nu ?
- Da. - Nu e o afecțiune cardiovasculară,
nu sunt nici semne de probleme la carotidă.
Așa că mă gândeam...
Mă asculți ?
Scuze.
Mă gândeam că am avut eu partide bune de sex,
dar nu de genul care te bagă în spital.
Și simt că ar trebui să încerc și asta.
Așa că mă gândeam că poate cheagul a provenit de la...
Nu vreau nici să ajung să fac un atac, dar să ajung pe undeva pe aproape.
Cheagul o fi venit din altă parte.
Asta aș numi eu un orgasm zguduitor.
- Ai terminat ? - Mai am una.
Era să-și piardă mințile în pat. Și gata.
Și am găsit unul și în picior.
Nu am mai făcut sex de ceva vreme.
Mie-mi spui ?
Cheagul din piciorul ei stâng
înseamnă că trebuie să aibă o gaură undeva în inimă.
Prin care cheagul din picior,
cu ajutorul unor schimbări de presiune dintr-o partidă bună de sex,
a călătorit din camera dreaptă a inimii în cea stângă,
și apoi sus, la creier.
Iar acum trebuie doar să închid acea gaură așa.
Bună treabă, doctore.
Sau poate că ar trebui să zic...
șef al chirurgiei cardiotoracice.
Vai de mine ! Ai auzit.
Părinții tăi par niște oameni foarte de treabă.
Așa și este. Sunt foarte drăguți și amuzanți.
Și nu seamănă deloc cu mine.
Și nu au nici cea mai vagă idee ce fac și de ce îmi place ceea ce fac.
Da, știu ce înseamnă asta.
Întotdeauna m-am simțit diferită.
Am trei surori și un frate.
Sunt toți de treabă, iar eu sunt un dezastru.
Și de-abia când am întâlnit-o pe Meredith am găsit pe cineva cu care să mă asemăn.
Serios ?
E drept că nu de la început.
Ea... e greu să ajungi s-o cunoști, dar merită efortul.
Serios.
Dr Pierce.
- Dr Bailey... - Nu mai ești...
..în serviciul dumneavoastră. Da.
Dr Bailey m-a rugat să vin la dumneavoastră când terminați.
Am găsit vinovatul.
O mutație RAF1 aici.
Nenorocita aia mică portocalie a cauzat cardiomiopatia lui Robbie.
RAF1. De unde și până unde ?
Tocmai a fost identificată
acum o lună de un doctor în Australia,
iar informațiile oficiale au fost actualizate săptămâna trecută.
Deci, de o săptămână încoace.
Nu știam ce a cauzat cardiomiopatia.
Asta căutați ?
Da !
Identificarea profilului genetic este o știință care se dezvoltă rapid.
Noi descoperiri se adăugă în fiecare zi.
De exemplu, acum trei luni,
erau doar 33 cauze genetice cunoscute pentru cardiomiopatie.
Azi sunt 34.
Aceasta este mutația genetică
care a cauzat cardiomiopatia copiilor dumneavoastră.
Și de-asta s-au îmbolnăvit ?
Da.
Deci nu are legătură cu casa.
Sau cu apa.
Sau cu ceva ce am făcut.
Nu a fost din cauza mea.
Nu, Sabine, nu a fost din cauza ta.
Tot ce ai făcut
i-a ajutat să fie sănătoși și să fie în siguranță.
Ai făcut tot ce se putea.
Dr Yang a făcut tot ce se putea.
Nimeni nu putea ști de treaba asta.
Bine.
De ce ați continuat să căutați ?
Când găsesc ceva greu de rezolvat,
mi-e foarte greu să uit de asta.
La naiba ! Îmi pare rău, trebuie să plec.
- Mulțumesc. - Vă mulțumesc.
Am nevoie de defibrilator !
Așteaptă.
- Ce să aștept ? - Pleacă de acolo.
Mă ocup eu !
Trebuie să te străduiești mai mult, Pierce.
E pacienta mea. Eu știu cât rezistă.
Lasă-mă pe mine. Trebuie s-o defibrilez.
- Mă ocup eu. - Pierce, nu o ajuți.
Dr Grey, nu o să reziste la defibrilare.
Mă ocup eu.
Marjorie.
Ești bine.
Sunt cu tine. O să fie bine.
Pierce, o lași să moară.
Pierce.
Ești bine.
- Pierce ! - E bine.
Ești bine.
Ora decesului.
Ora decesului, dr Grey.
Cât e ceasul ?
20:42.
Ora decesului... 20:42.
Pierce.
Pierce. Pierce, stai așa.
Șefule.
Voiam să-ți mulțumesc
pentru tot ce ai făcut pentru familia McNeil.
Le-ai oferit... puțină liniște sufletească.
Și mă bucur că ești aici, așa că... Mulțumesc.
Dumneavoastră și Yang ați făcut tot ce era mai greu.
Eu doar am terminat ce ați început.
Șefule.
Cred că ar trebui să știți
că dr Pierce a încetinit în mod intenționat intervenția la un pacient, chiar în fața mea.
- Ce ? Grey, asta este... - Am fost de față.
A refuzat în mod conștient asistența de urgență unui pacient în stare critică.
Manevrele sale de resuscitare au fost complet inadecvate
- și nu mi-a permis defibrilarea. - Mai încet.
- Dr Grey. - Ai lăsat-o pe femeia aceea să moară.
Grey, mai încet ! Pierce.
Dr Grey mi-a pus la îndoială abilitățile
și mi-a subminat autoritatea din momentul în care am ajuns aici.
Poate că sunt comparată nefavorabil cu predecesoarea mea
sau poate că pur și simplu nu mă place,
însă tot ce-i pot spune
este ce ii voi spune și familiei pacientei mele:
că am făcut tot ce-mi stătea în putere s-o ajut,
și că regret să-i anunț că a murit.
Este suficient, șefule ?
Deocamdată.
Grey, așteaptă.
Dacă vrei să mă vezi concediată, eu nu te împiedic. Nu-mi pasă.
Dacă vrei să îi spui femeii aceleia ce am făcut, foarte bine.
Însă spune-i întregul adevăr.
Mama sa m-a implorat în termeni clari
să-i curm suferințele în mod natural.
Ar fi fost gata să semneze acte în acest sens,
Însă fiica ei nu i-ar fi permis asta.
Fiica sa era prea speriată să-și dea seama
că ținând-o în viață doar îi prelungea agonia.
Am făcut ceea ce eu și pacienta meu am decis
că este în interesul său.
Privește-mă în ochi
și spune-mi că nu ai fi făcut și tu la fel.
Mama mea e bine ?
Am fost la cină și cu niște treburi, dar când am ajuns...
Jeannie. Îmi pare rău.
Inima mamei tale s-a oprit din nou, și...
Eu...
Dr Pierce a făcut tot ce se putea.
Însă în ciuda eforturilor sale,
nu am mai reușit să vă salvăm mama.
Condoleanțele noastre.
Vreau să zic că probabil ai dreptate.
Poate că ăsta e acel lucru la care eu pot renunța
ca să putem avea...
Ce mai face ?
Niciun semn de cianoză sau insuficiență cardiacă congestivă.
Deocamdată e bine.
- Ai făcut treabă bună. - Și tu.
Ar trebui să mergi s-o vezi.
Mulțumesc, doctore.
- Așa că ? - Așa că o să refuz bursa.
- Nu, nu o să faci asta. Nu se poate. - Poftim ?
M-am înșelat azi dimineață.
Ăsta nu e un sacrificiu pe care ar trebui să fii obligată să-l faci.
O să găsim o soluție.
Dacă pe tine te face fericită, asta se va reflecta și asupra copilului nostru...
Asupra copiilor, mai ales.
Așadar crezi că ar trebui să fac asta ?
Cred că trebui să faci asta.
Mulțumesc.
Noapte bună, dr Robbins, dr Torres.
Unde e bebelușul ? Bebelușul este...
Bebelușul este bine. Este frumoasă.
Mulțumită ție, este bine.
O să vă anunț când puteți merge s-o vedeți.
Pare că se va recupera complet
și i-am găsit părinții, Sherlock.
Sunt pe drum încoace din Arizona.
Pot să vă rog ceva ?
Nu ne-am văzut decât o singură dată,
dar voiam să mă mai văd cu ea pentru că era foarte mișto,
înainte să se prostească.
Să mai rămân pe aici până se trezește,
sau o să mă creadă prea... lipicios ?
Ar fi... drăguț.
Păi... eu am fost fata
care a plecat acasă cu tipul pe care îl întâlnise cu o oră înainte.
Dacă aș fi fost eu în locul ei,
tu ai fi ultima persoană pe care aș vrea s-o văd.
- Bine. - Poate te vezi cu ea la sală.
Poate îi afli numele de familie. Poate o inviți la cină.
Da.
Poți să-mi dai numărul tău ?
- Pleacă. - Pleacă.
Majoritatea enigmelor se reduc
la lipsa unei ultime informații.
Fie că e vorba de răspunsul la un mister medical...
Pierce și-a dat seama ce s-a întâmplat cu copiii familiei McNeil ?
- Da. - În mod surprinzător.
I-a dat de cap. A făcut ce n-a reușit Yang, iar pe mine mă urăște.
Bună !
V-am terminat rapoartele postoperatorii. Mai aveți nevoie de altceva ?
Nu accepți un refuz.
Așa că ești și indisciplinată pe lângă toate celelalte.
Nu.
- Nu ? - Nu !
Nu sunt indisciplinată sau nedemnă de încredere.
Cred că am pornit pe picior greșit.
Am făcut o greșeală. Ar fi trebui să vă spun toată povestea.
Însă am venit aici ca să învăț,
și am învățat o grămadă de la dumneavoastră astăzi,
așa că am decis că am dreptul la o a doua șansă,
Iar dv nu urma să-mi oferiți asta, așa că mi-am oferit-o singură.
sau răspunsul la întrebarea cine sunt și unde e locul meu...
Asta înseamnă la tine să tuni și să fulgeri ?
Da.
Bine, Wilson.
Ne vedem mâine dimineață.
Mi-ați spus pe nume.
Așa e.
Vă tot uitați la ceas.
- V-ați scris numele meu pe încheietură ? - Da.
Apreciez efortul.
Totul depinde de acea ultimă părticică.
Grey, așteaptă. Putem să vorbim ?
Mâine. Mă duc acasă.
Trebuie să-ți spun ceva.
Știi ce ? Cred că am auzit suficiente.
E în regulă. Suntem ok. Tu ești ok.
Mama mea a fost Ellis Grey.
De aceea amplasarea ultimei piese a puzzle-ului
este atât de plăcută.
Știu. Îmi pare rău.
...Nu e corect pentru tine.
Și am început cu stângul, dar am venit aici să lucrez.
Și dacă voi fi aici, am dreptul să fiu cine sunt.
Așa că vreau să cunoști toată povestea.
Am fost dată spre adopție în Boston.
- În Boston ? - Da.
Și am fost adoptată de un cuplu foarte drăguț, niște oameni minunați.
Ei sunt părinții mei, însă mama mea Mama mea...
Am aflat acum un an.
Mama mea este mama ta, Ellis Grey.
Cu excepția cazului în care, desigur, piesa nu se prea potrivește.
- Ce cauți aici ? - Poftim ?
Ce urmărești ?
Știu că pare...
Ești cu cinci ani mai mică decât mine.
Dacă mama mea ar fi fost însărcinată, aș fi știut.
Te înșeli.
Sau minți.
Ce ? Cum ? Ascultă-mă.
Lasă-mă în pace.
Asta te poate face să regreți
că ai deschis cutia de puzzle.
Traducerea și adaptarea: BlackAmber, ploi78 & JohnnyB
Comentarii pe www.tvblog.ro